Organizan
Sinopsi
La història d'una dona, d'una única dona, però que ha representat, representa i representarà a moltes d'altres en el transcurs de la vida. Un elogi a la identitat i a la pèrdua d'aquesta en la nostra societat. Tot gira al voltant de petits moments temporals, lligats a través del present d'una noia asseguda al seu lavabo, fent-se un test d'embaràs després d'haver mantingut relacions sexuals amb un desconegut sense protecció. Arran d'aquest conflicte no resolt, mostra el seu passat i es planteja el seu present i el seu futur. Les múltiples personalitats que ella ens mostra ens ajuden a completar el seu aquí i el seu ara.
![](https://static.wixstatic.com/media/8ed350_e0df17c1995345e799dd8b75ba5eccf6~mv2.jpg/v1/fill/w_800,h_450,al_c,q_80,usm_0.66_1.00_0.01,enc_auto/Image-empty-state.jpg)
Dates i horaris
Dimarts 9 de maig 2023, a les 20.00h
Dimecres 10 de maig 2023, a les 20.00h
Dijous 11 de maig 2023, a les 20.00h
Divendres 12 de maig 2023, a les 20.00h
Dissabte 13 de maig 2023, a les 20.00h
Diumenge 14 de maig 2023, a les 18.00h
Tarifes
Anticipades online : 12€ * (Despeses de gestió incloses)
*Consulta els descomptes i tarifes especials
Fitxa artística
Direcció i dramatúrgia: Valeria Pisati
Idea Original: Valeria Pisati
Ajudantia de direcció: Júlia Ferroig
Assistència i suport coreogràfic: Carles Salas
Intèrprets: Zúbel Arana, Núria Dalmau, Daniel Mallorquín, Valeria Pisati i Pau Rosell
Tècnic: Victor Castro
Disseny de llums: Celina Chavat
Fotografia i cartell : Júlia Ferroig
Més informació
És una performance de teatre físic que neix de la recerca de l'absència de la identitat en les dones, concretament, de la pèrdua d'identitat de les dones en fer-se mares. L'objectiu és endinsar l'espectador en un món caòtic i violent, on realitat i ficció conviuen en un mateix relat. La intenció és qüestionar, tant a intèrprets com a voyeurs, aquelles identitats que ens han donat la vida, passant per un recull de sensacions. Un espectacle itinerant que juga amb l’engany i la sàtira, per riure’ns d'allò que no fa gràcia i provocar la desconfiança. Incentivar a l’espectador a ser el seu propi poeta de la peça, desde la corporalitat i la poetització de la imatge com a eix principal de la creació.